TENJOU TENGE
Душата ми е на път да изгори
в стремежа да опозная себе си.
Всичко танцува, дори мечтите ми танцуват
в ритъма на деня.
Всичко крещи, дори сърцето ми крещи:
"Не се отричай от себе си".
Брилиянта, лежащ на улиците
Храбростта да продължиш напред се превръща в съкровище
разтварящо се в градската жар
Давай да започнем вечерта с танц?
Чуствам се отлично
Не ми пука, дори да ме наричат луд!
Обичам моя си живот.
Винаги съм те обичал, винаги съм те желал...
Копнея да те видя.
Всеки път, когато те пропусна, те намирам и те целувам -
Нощта, която продължава е трудна..
Затова нека не преставаме да танцуваме!
TENJOU TENGE Превод: inuyasha (Мирослав Стоянов)
Германски мост.
Взривна сила!
Остана само да му счупя ръцете, както "той" заповяда.
Какво?
Десета минута… време е.
Битката ни…
все още не е приключила.
Това е…
Няма съмнение,
тялото ми инстинктивно го усети.
Този тип трябва да е водача на Екипа по Наказанията.
Драконови Очи
След като победи 80 човека…
трябва да се подпреш на някой за да вървиш?
Какво значи това?
Слабак.
Ти си срам за семейство Такаянаги.
Масатака.
Братко…
Те са братя?
Пречиш ми.
Кагуразака.
Сигурен ли сте, че мога да го довърша?
Прави каквото искаш.
Мръдни…
Мърдайте… шибани ръце и крака.
Минаваш.
Боб Макихара, восоко те ценя.
Ти си доста нещастен.
Ти си като меч. Имаш потенциал и талант, но няма кой да усили уменията ти.
Вероятно ще пропаднеш!
Ела с мен. Натсуме не може да те направи по-силен.
Аз ще те направя най-силното острие.
Кви по дяволите ги дрънкаш ве?!
За кой се мислиш?
Семейство Такаянаги в епохата Сенгоку
усъвършенствало и контролирало бойните изкуства в Япония.
Дори да достигнеш върха на бойните изкуства
не бива да подценяваш семейство Такаянаги.
Пак не разбрах тва което каза.
Ама за съжаление не ме и интересува.
Но, вие направихте нещо, което не биваше!
Затова няма да ви простя!
Ако вече си свършил с условията ти, няма да те насилвам.
Но…
в такъв случай никога няма да може да се мериш с Наги Соичиро.
Ще ти го кажа пак.
Боб Макихара, ела с мен и стани най-добрия.
Вoенните тренировки ще ти подхождат идеално.
Аз…
Чиаки…
Боб, от какво се боиш? Нали си мъж?
Ще станеш силен.
Мая-чан, Ая-чан, На-чан… Всички знаят това.
И най-вече,
аз вярвам в теб.
Няма страшно, дори да те пребият.
Скоро, ще можеш да им го върнеш 100 пъти по-лошо!
Чиаки…
Ти наистина си добро момиче.
Ако трябва да съм честен, не мисля, че мога да победя.
Но момичето което обичам ме гледа в момента.
Затова не мога да оставя да свърши така.
Кагуразака-сан.
Аз…
знам как се чуствате докато ги гледате.
Страх ви е.
Страх ви е от това, че те израстват и стават по-силни, без значение колко пъти ще ги пребиете.
Подсъзнателено вие се боите от нас.
Ще ти покажа колко съм страшен, когато съм сериозен.
Ка… Какво…
Какво е това усещане?
Н… Не...
След като веднъж падна, сега стана съвършенно различна.
Как смееш да ми се присмиваш?
Какво? Не може да бъде…
Тя напълно избягва ударите ми…
от таква малка дистанция?
[Драконови Очи] Това е… Риюган!
Все… все едно…
Все едно ме кара да отида където тя поиска.
На какво се смееш...?
Толкова ли е смешно, че лежа на земята?
Или просто се наслаждава на способностите си?
Не съм и предполагал, че може да се смее така.
Някак си е пленително…
колко надменно и невинно се смее.
Това… Това е като…
Ая е...
все още дете.
Кво? Ми то тва е очевидно.
Ако беше нормална, нямаше да е проблем,
но тя притежава Риюганом.
Риюгана позволява да видиш всичко за своя противник.
Дърво, Огън, Земя, Злато, Вода…
С други думи, можеш да разчетеш "енергията" на всичко живо.
Позволява се й за да предскаже бъдещето и да вижда моменти от миналото.
А да, изглежда е видяла и целувката между нас
Е, ами тук сме.
Мини през вратата за покрива. Ая е там.
Добре.
Хлапе.
От тук нататък давай сам.
Вероятно Ай води най-тежката битка в живота си.
Не мога да и помогна.
Тоя тип Тагами наистина ли е толко силен?
Той е един от 10-те най-силни хора в училището.
Но в момента тя не се бие с Тагами.
А срещу…
мощната сила на Риюгана.
Не е толкова в Риюгана,
а и във всички мощни техники.
Твоят морал и ценности се отделят от теб.
Това което остава е същността ти. Това е битка срещу самия теб…
За нея това е прекалено тежко.
Има нужда от някой, който да я подкрепи…
Халпе, това не се отнася само за нея.
В бъдеще, битката срещу себе си…
ще бъде по-тежка и по-трудна от която и да е друга.
Соичиро-сама…
Победих го - изпълнителят на Екипа по Наказанията.
Всичко е наред.
Не мисля, че е мъртъв…
Вероятно...
Въпреки, че беше изпълнителя на наказанието си беше слабак.
Все едно нещеше да мръдне.
И лесно успявах да разгадая следващата му атака.
Никога не съм предполагала, че битката може да е толкова забавна.
Никога не съм мислила, че да накажеш друг е толкова забавано.
Аз…
Аз съм ужасна…
Ти…
Плачеш?
Да.
Да ти кажа честно…
През цялото време го чувах.
Да ти кажа честно…
Чувах го.
"Моляте спри!"
През цялото време слушах - "Спри!"
Но не спрях.
Кожата му се разкъса и му счупих костите.
Аз…
вече бях победила,
но не спрях.
Това беше гласа на тоягата, която преби господаря си
и моят крясък, контролиран от силата на Риюгана.
Но някой продължи да говори:
"Използвай силата си! Света е твой!"
Противника ми заприлича на мравка или хлебарка.
"Убии го! Нека умре!"
И тогава…
Аз…
Какво трябваше да направя?
Може и да съм го убила.
Но не съм искала!
Всичко, което исках е да бъда с теб.
Жив е.
Това ли беше първата ти истинска битка?
Вероятно.
Тогва, като опитен боец,
ще ти дам съвет.
По време на битката, не мисли за други неща.
Освен "Ще го убия!"
Това е всичко.
Ако не мисля по този начин, тогава аз ще бъда пребитият.
Но не от противника,
а от себе си.
Губи този, който се бои.
Дори да си пребила някого, ако се страхуваш тогава си загубила.
Дори да бъдеш пребита или нещо лошо да ти се случи,
ако не си се страхувала, тогава ти си победила.
Това е единственото правило в истинската битка.
Не забравай това, Ая.
Да ти кажа честно, днес ти загуби.
Затова, следващия път победи!
Победи и се смей.
Соичиро-сама…
"Да имаш силата да победиш себе си".
Най-вероятно това имаше предвид,
но има ужасен начин за да ти повдигне настроението.
Все пак, му приляга.
С какво се занимваш, Натсуме?
Стреса е най-ужасният враг на красотата.
Не се впрягай прекалено много.
Колко жалко.
И ти ли си бил тук?
Ой-ой. Не ме интересува, но не си насочай гърдите към мен и тогава да ми говориш.
Гърдите ти са смъртоносни оръжия.
Единственото нещо, което не мога да победя са гъбите и гърдите ти.
Стига, сексуеален маняк.
Ако това беше истина…
колко щеше да ми е лесно.
Тавара Буншичи.
Не те е грижа за спора между нас и Екипа по Наказанията.
За какво си дошъл?
Да не би да си дошъл като пионка на Митсоуми за да ни спреш?
Предопреждавам те,
Няма да ти позволя да докоснеш тези двамата.
Не знам, колко дълго ще го задържа с това тяло…
но за сега, вероятно аз съм единствената в Джиукенбу, която може да се изправи срещу него.
А, почакай...
Изглежда битката на долния етаж приключи.
Момчетата се готвят да си тръгват.
Който може да ходи, да си ходи сам вкъщи.
Ако полицията ви спре не им казвайте имената си.
Задръжте тук!
Трети отряд е свободен!
А, стига си плакала.
Мразя да правя това.
Н… Не. Не е това.
Какво да направя? Той докосна челото ми…
За първи път Соичиро ме докосна сам.
Съжалявам, Соичиро-сама.
Вече няма да плача. Добре съм.
Г... Глупачке!
Това е талисман за късмет… добър късмет.
Следващия път няма да загубя.
Ще победя и ще се усмихна.
Но някой ден, ще ме целунеш.
А, и… относно целувката между теб и кака…
Е, ми то това… просто…
Тва не беше нищо…
Ая! Хлапе!
Нещо става долу.
Тревожа се за Такаянаги и Боб.
Да вървим.
Да!
Няма да загубя от теб,
най-вече това.
Това беше само…
защото научи как да използва Ки-то си пък и беше уморен.
Затова му предадох от моето Ки за да го освежа малко.
И ти знаеш това.
Да, знам.
Ти си тази, която не разбира.
Какво?
Винаги си такава.
Винаги действаш така, всякаш знаеш всичко, но всъщност не знаеш нищо за самата себе си.
Затова ще ти кажа нещо.
Няма да оставя Соичиро на теб.
Чакай ме, Соичиро-сама!
Прилича на теб...
тя е точно каквато беше и ти.
Не искам да стане като мен.
За да направим това, трябва сега с нашето поколение да решим тази кървава битка.
Е, какво мислиш да правиш?
Искаш да се бием?
Ми ще пропусна, щото иначе ще боли.
Кагуразака.
Отивай долу
и запали мотора ми.
Идвам след три минути.
На-чан…
Макихара-сан, Такаянаги-сенпай…
Копеле…
Обичай ме повече!
Люби ме!
За първи път не успях да заспя
искам да те видя.
Топлината от прегръдката ти
ще остане за дълго, дълго време.
Любовта, която започна в онзи ден,
не се е променила до сега.
В това време, бяхме заедно,
Искам пак това съкровище.
Обичай ме повече!
Люби ме
още!
Гледай само мен
Обичай ме повече!
Люби ме
още!
Още!
Защото те обичам.
Такаянаги Митсуоми -
Президент на Екипа по Наказанията и най-силният боец.
Този човек и Соичиро-сама ще...
Следващия път в Тенджо Тенге:
Наказание.
А! Не издържам вече!